23.976 Ro RETAiL
CURIERUL 2
Îmi pare rău. Mă poți ajuta ? Cauciucul meu...
Scuze. Am o întâlnire. Nu-mi place să întârzii.
Preferi să întârzii sau să mori ?
- Nu vrei să faci asta. - Ieși din mașină.
Să mergem, băieți.
Haide, iubito. Da.
Aveți grijă. Mașina e nou-nouță.
- Nici o problemă. Am înțeles. - Iubito, mergem ? Trebuie să plecăm.
- Părinții tăi știu cu cine umbli ? - Taci.
- Rahatul ăsta nu merge. - E codată.
- Care e codul ? - Nu pot să ți-l spun.
Te batem până ni-l spui. Ieși din mașină.
Haide. Arată-mi ce poți.
O să te rup în bătaie.
Stați puțin.
Abia am luat-o de la curățătorie.
Mâinile sus. Te împușc dacă te mai miști.
Nu ai teme de făcut ?
- De ce nu te duci să le faci ? - OK. Îmi pare rău.
Am întârziat.
CODIFICAT
Salut.
- Jocul. - Prima regulă când intri în mașina cuiva ?
- Respectă-i mașina și el te va respecta. - Regula numărul doi.
- Îl saluți. Bună ziua, Frank. - Bună ziua, Jack.
- Putem să ne jucăm acum ? - Cred că ești obosit după școală.
- Ți-e frică să nu te bat. - O să fii prea obosit să-ți faci temele.
- E vineri. Nu am teme. - În cazul ăsta, ne jucăm.
- Mișto. - Înainte de asta, care e a treia regulă ?
Bravo !
Pentru 5 puncte. Sunt alb, rotund, dar nu sunt mereu de găsit.
- O minge de tenis ? - Mingile de tenis sunt galbene.
Pentru 4 puncte.
Uneori sunt jumate, uneori întregi. Uneori sunt doar o felie.
- O franzelă ? - Nu.
Trei puncte. Uneori sunt luminos, uneori întunecat. Uneori amândouă.
- Știu. Becul ! - Nu.
- Pizza ? - Nu.
Audrey, nu mai fugi de mine.
Ascultă, trebuie să terminăm discuția asta.
Unde se duce ?
Ultimul indiciu, pentru toate punctele.
Toată lumea vrea să pășească pe mine, dar numai câțiva norocoși au reușit.
Nu te grăbi.
- Hei, amice. - Mamă, e un joc. Încerc să mă gândesc.
- Scuze. Cum îți merge azi ? - Bine, dna Billings.
- Pot să fac echipă cu mama ? - Știu eu ? Nu e conform regulilor.
Haide. Ce rost au regulile dacă nu pot fi încălcate ?
- OK. Doar de data asta. - Da.
Bine, dă-mi niște indicii.
E rotundă, dar nu mereu. Uneori e luminoasă, alteori întunecată, uneori ambele.
Toată lumea vrea să pășească pe ea, dar doar câțiva norocoși au reușit.
- Asta e grea. - Mie-mi spui.
- Luna ! - Corect.
Bravo. Bine. Haide.
- Ne vedem luni. - Pa, mulțumesc.
- Ai gustări în bucătărie. - Pa, mama.
S-a atașat de tine, în luna asta, de când ești cu noi.
- La fel și eu. - Păcat că nu poți rămâne când vine Tony.
A fost un favor. De obicei, nu fac slujbe de genul ăsta.
Credeam că ești șofer profesionist.
Da, dar pentru un alt fel de șofat.
Ne vei lipsi tuturor.
Și îți mulțumesc pentru ce ai făcut.
Pentru ce ?
Pentru că ai întors mașina, ca Jack să nu ne vadă certându-ne.
- Chiar știi să te porți cu copiii, nu ? - Știu ce sunt certurile.
Nu l-a văzut pe Jack de luni de zile,
iar când se întoarce, tot ce aud e despre greșelile mele.
După ce ne-am despărțit de un an, am crezut că...
Îmi cer scuze. Nu ești nevoit să mă asculți.
E în regulă. Cred că faci o treabă bună cu Jack.
Mulțumesc.
Oricând pot fi de ajutor, dacă ai nevoie de ceva.
E drăguț din partea ta.
S-ar putea să apelez la tine.
Aproape că am uitat. Trebuia să-l duc pe Jack la un control medical mâine dimineață,
dar îi pregătesc o petrecere surpriză, deși ziua lui e abia săptămâna viitoare.
Așa că mă gândeam, dacă poți, în timp ce aranjez eu și îi vin prietenii...
- Îl duc eu. - Mă simt prost că îți iau din timpul liber.
Trebuie doar să iau pe cineva de la aeroport după amiaza.
- E drăguț. - Ce e ?
Tipii de la pază ziceau că ești cam singuratic.
- E drăguț să aud că ai un prieten. - Nu e de fapt un prieten.
E francez.
Te sun înapoi.
Aș vrea să terminăm discuția.
Dacă intervine ceva, ai celularul meu.
- Nu va interveni nimic, dna Billings. - Audrey.
- Da, alo ? - Confirmat mâine, la 9 dimineața.
Mâine la 9. Singura schimbare, îl aduce șoferul, nu mama lui.
Și mai bine.
Vasily ?
- E stabilă ? - Da, e stabilă.
Și antidotul ?
Ne vedem mâine.
Miniștrii anti-drog din șase țări din America Latină
au sosit la Miami pentru un summit...
Da. Martin, sunt Frank. 1156 Palmeadow.
Aștept o livrare rapidă. Așa mi-ai spus acum 45 de minute.
Nu am nevoie de altceva. Doar de pizza.
- Nu plătesc pentru... - Bună.
Deci, o pizza medie, fără mozzarella, cu măsline și cu anșoa,
care vă costă 11,95$.
- Sper că vă e foame. - Sunt lihnit.
Îmi cer scuze pentru întârziere, domnule.
- Ce faci ? - Ce ți se pare că fac ?
- Ai băut ? - Puțin.
Ai zis că dacă am nevoie de ceva.
- Nu pot. - De ce ? Din cauză că sunt cine sunt ?
Din cauză că eu sunt cine sunt.
Mă simt pierdută, confuză.
Cine nu se simte așa ?
Mulțumesc.
Pentru timpul și pentru respectul pe care mi l-ai oferit.
De asta am cea mai mare nevoie.
La revedere.
- Îmi va face injecție ? - Nu știu.
- Doamne ! Încă nu am deschis. - Trebuie să văd doctorul imediat.
Da. Dr. Koblin, veniți puțin vă rog ? Avem o problemă.
Trebuie să precizați problemă medicală.
De fapt, problema mea nu e medicală. E psihologică.
Da, Laura. Care este problema ?
Eu.
Urăsc injecțiile.
În primul rând, nu se știe sigur dacă ți se va face injecție.
Nu are sens să te gândești la ceva care se poate să nu se întâmple.
- Dă-mi o veste bună. - M-am vindecat.
- Doare rău. - Nu las pe nimeni să-ți facă rău.
- Promiți ? - Știi regula numărul 4 ?
Să nu faci o promisiune dacă știi că nu o vei putea ține. Haide.
Închide ușa.
Haide.
- Cu ce vă pot ajuta ? - Jack Billings pentru dr. Koblin.
Nu se simte bine azi. Îl va vedea dr. Tyberg.
- Mie îmi place de dr. Koblin. - Nu te speria. Dr. Tyberg e foarte drăguț.
Duceți-l în camera 3.
- Unde e Laura ? - Cine ?
- Stai la biroul ei. - Și ea e bolnavă.
Bântuie gripă pe aici. Du-te. Doctorul are o zi încărcată.
Haide, că se va termina repede.
Eu sunt dr. Tyberg.
Nu pot să-l aștept de doctorul meu ?
Doctorul tău a fost chemat la o urgență.
- Asistenta a zis că are gripă. - Asta era urgență.
L-a prins gripa, subit. Deci, să mergem acum ca să terminăm repede.
Haide. O să-ți arăt ceva mișto.
Îmi pare rău. E confidențial.
Puteți aștepta la recepție, sau să beți un pahar cu apă...
Aveți încredere. Sunt doctor.
Vă rog. Telefonul.
- Da ? - Frank ? Sunt aici.
- Ai ajuns devreme. - Ne-a ajutat vântul.
Și uite așa, am adăugat două ore la vacanța mea.
De acum înainte, numai așa o să zbor. Fără vânt nu mai zbor.
Îmi pare bine că ai ajuns.
Bună ziua. Îmi pare rău, dr. Dunietz nu este astăzi. Încercați luni.
Sunt ocupat. Te superi dacă iei un taxi ? Ai adresa, da ?
Mersi. Am auzit că peștele e minunat aici. Aș putea să gătesc bouillabaisse.
Îți place bouillabaisse, nu ?
Trebuie să plec.
Cred că îl vom aștepta pe doctorul lui.
E important să fie vaccinat.
- Sigur. Dar o săptămână nu contează. - Nu, îl facem acum.
Să mergem.
Uită-te la mine.
- Îți amintești promisiunea mea ? - Da.
- Sunt eu. - Ieși afară.
La dracu'.
Pacientul nu cooperează. Pregătește mașina.
Haide, grăbește-te.
Nu te îngrijora. Totul o să fie bine.
- Nu mișca. Armele jos ! - La pământ !
Au scăpat. Planul B ?
Da.
Ai reușit.
- Ce e ăsta ? - Cadoul lui Jack.
Uniformă de baseball, ghete, mănușa și o bâtă.
- E sportul lui preferat. - A fost anul trecut.
Acum e în echipa de fotbal și e bun.
- Ar trebui să vii să-l vezi odată. - Alo.
- Dl și dna Billings. Vin ! - Ascundeți-vă.
- Da. - Bună dimineața, dle Șofer.
- Cine e ? - Uită-te în oglindă și vei vedea.
Știu ce gândești. Geam antiglonț.
Spune-mi, din experiența ta - care, ținând cont de ce ai făcut în birou,
depășește dușul copiilor la școală -
poate un geam antiglonț opri un glonț de 7.62 cu cap widia ?
De ce ai oprit mașina ?
Nu te uita, lovesc la o distanță de 100 de metri.
Răspunde.
Mi-ai stricat planul. Îți spun cum poți îndrepta lucrurile.
În câteva secunde va apărea cineva.
Las-o să urce.
Șofer.
Băiat bun.
Las-o așa.
Eu una, urăsc copiii. Nu știu ce sentimente ai tu față de asta,
dar dacă vrei să ai copii vreodată, nu face decât mișcările pe care ți le spun eu.
Acum ești în mâinile ei, care pot fi blânde sau diabolice.
- Să mă crezi pe cuvânt. - Să îl crezi pe cuvânt.
Acum, condu.
Ia-o la stânga.
Am zis stânga.
Dacă ne lăsăm pe mâna ta, or să ne prindă.
- Facem ca mine, iese bine. - Și unde e distracția ?
Păstrăm distracția pentru mai târziu.
Nu e rău !
Mama ta nu te-a învățat să spui mulțumesc ?
A încercat, dar a eșuat lamentabil.
- Mă gândesc că am scăpat de ei. - Mai gândește-te o dată.
Am terminat cu gânditul. Să mergem.
Nu-l găsiți ? E doar un om într-o mașină. E șofer, pentru numele lui Dumnezeu.
Nu chiar, domnule. E posibil să fi fost și el implicat.
- E imposibil. - De unde știi tu ?
Ar fi putut plănui asta de la început și tu n-ai fi bănuit nimic.
- Că tu oi fi expert când e vorba de oameni. - Ăsta e trecutul lui.
A fost în Forțele Speciale. A condus o unitate comando. Specialist anihilări.
A luptat în Liban, Siria, Sudan. Omul e un vânător.
Nu îmi pasă ce știe să facă sau de unde vine.
Asta nu e o zonă de război, este un oraș american.
Unde e fiul meu ?
Ultima oprire. Toată lumea jos.
Ești un tip tare. Altă dată, în alt loc -
tu și cu mine, iubire, plăcerea de care ne-am bucura.
Frumosule.
Nu cred că te așteptai la asta, când ai venit la muncă azi dimineață, nu ?
Asta se cheamă înțelepciune, în cercul ăsta ?
În cercul ăsta, amice, înțelepciunea nu e cerință pentru slujbă.
Brutalitatea, da. Ca și abilitatea de a provoca durere.
Ignoranța morală, psihotică și supunerea oarbă, sunt toate necesare.
- Nu și judecata. Cum a fost ? - Distractiv.
E doar începutul, iubire.
- Ce înseamnă asta ? - Era timpul să întrebi asta.
Max.
Mă scuzi.
Pune-mă pe difuzor.
În două ore, vei aduce cinci milioane de dolari în bancnote de 100.
Îi pui într-o valiză etanșă, o duci personal la Bayfront Park.
Acolo va fi parcat un Chrysler albastru. Pui valiza în portbagaj și pleci.
Nu știu dacă pot face rost de 5 milioane în două ore.
Am citit ziarele. Când ai fost numit în postul pe care îl ocupi,
valorai mai mult de 100 de milioane, așa că nu o să simți lipsa.
Ce garanții am că nu îmi veți răni fiul ?
"Garanții" ? Dle Billings, eu nu vând mașini.
Nu te lăsa înșelat de accentul fermecător și de sintaxa impecabilă.
Eu trăiesc în junglă, iar în junglă mănânci, sau ești mâncat.
Dar, în spiritul afacerilor, poftim garanția.
Întârzie banii zece minute peste ora stabilită, îi tai un deget.
20 de minute, o mână. 30 de minute, un picior.
Se pare că ne-am înțeles.
Ne-am înțeles.
Putem să vorbim cu fiul nostru ?
Mami.
Aveți două ore, domnule Billings. Începând de acum.
- Adu-mi băiatul înapoi. - Bine.
Mi-ai promis că nu lași pe nimeni să-mi facă rău.
- Nu face promisiuni pe care nu le poți ține. - Nu fac. E una din regulile mele.
Bravo. Unul care-și trăiește viața după reguli. În lumea mea ele sunt pentru a fi încălcate.
- Nu ale mele. - Va trebui să faci o excepție.
Pleacă.
- Pleacă. - Hei, șofer.
Nu, așteaptă. Un pic de distanță între noi nu strică.
Acum.
Așteaptă. Semnalul.
Sunt eu.
- Ticălosule. - Nu am nimic de a face cu asta.
- O zgârietură pe cap... - Vreau să discut cu cine se ocupă de caz.
- Sunt șeriful Stappleton. - Acționați rapid. Sunt trei bărci.
- Spune unde ești. - Luați un avion. Se îndreaptă spre nord.
- Spune-mi unde ești. - Zi-ne unde ești.
L-am prins.
- Tarconi, sunt eu. Ieși din casă. - Tocmai puneam aluatul...
- Lasă aluatul și ieși. - Și unde să mă duc ?
- Du-te la plajă. - La plajă. Pe celebra Miami Beach.
Visul meu. Mi-ar place să mă duc la plajă.
Dar poate că nu.
- Nu mișca. Cine dracu' ești ? - Sunt bucătarul.
E o greșeală, o greșeală teribilă.
De ce nu ne putem înțelege de vorbă bună ?
Sunt Frank. Prefă-te că e altcineva.
Bună, Susan.
Nu, eram pe acasă.
Nu am făcut-o eu. Ea îl țintea pe Jack. Nu am avut nici o șansă.
Da, am văzut asta. Ce știi ?
- E mai mult decât răpire. - Au cerut răscumpărare.
Doctori erau falși. Încercau să-l injecteze pe Jack cu ceva. Când i-am întrerupt...
I-am promis lui Jack că nu las pe nimeni să-l rănească. Nu o să-mi încalc promisiunea.
Te sun eu înapoi.
- E totul în regulă ? - E o întrebare prostească, Jeff.
Bun. Deci spune-mi din nou, inspectore Tarconi,
de ce nu te-ai identificat imediat ca fiind ofițer de poliție.
Am fost copleșit de eficacitatea operațiunii voastre,
de echipamentul vostru sofisticat.
Eu lucrez într-un birou mic într-un orășel. Avem doar infracțiuni minore.
- M-am simțit puțin nesigur. - Ești prieten cu Frank Martin ?
Prieten ? Nu l-aș numi prieten. Îl cunosc, avem o relație.
O relație de lungă durată ?
- Nu chiar. - Te-au găsit gătind la el acasă.
- Sunt francez. - Și ?
Nu trebuie să cunoaștem pe cineva de mult ca să gătim pentru ei. Așa spargem noi gheața.
Ia, de exemplu, sandvișul și cafeaua pe care mi le-ai oferit cu atâta amabilitate.
Mă scuzi că zic asta, dar nu este bun.
Știu, dar ce legătură are cu restul ?
Aveți bucătărie ?
Rămâneți unde sunteți.
Nu mișca. Smith.
Arunc-o.
Iisuse. Ce s-a întâmplat ?
Avem noi grijă de asta.
- Sunt în siguranță ? - Uită-te peste umăr.
Te acoperim noi.
După cum spunea mama, meniul e limitat doar de imaginație.
- Creme brulée, croque monsieur. - Creăm brulée ?
- Creme brulée. - Cocoș ?
Croque monsieur.
- Unde ești ? - Gătesc.
Poți să vorbești ?
- Vorbeam de diavol. E mama. - Mama.
Vă rog, vă deranjează ?
Mulțumesc.
- Pot să întreb pentru cine gătești ? - Pentru șerifii americani.
Au fost foarte politicoși când mi-au găsit insigna. Mi-au dat cafea și un sandviș.
N-ai să crezi ce numesc ei mâncare, aici.
Dar corectez situația în timp ce aștept telefon de la șeful meu să confirme totul.
Desigur, poate dura ceva timp. El nu e niciodată acolo.
- Ceva despre mine ? - Sunt foarte interesați de tine.
Vor să știe unde ești. Unde ești ?
Nicăieri nu stau prea mult. Ascultă, stai puțin.
Ai acces la un computer ?
E mai ușor decât accesul la ceva decent de mâncat.
- Tip bine. Cine e ? - Au program de identificare ?
Iartă-mă. Nu sunt obișnuit cu sistemul. Acasă, avem un computer la zece oameni.
Și ție cum îți merge ?
- E o poveste complicată. - Adică ești în rahat ?
- Poți spune și așa. - Cu alte cuvinte, starea ta naturală.
Biolog rus cu doctorat de la laboratorul de stat.
- Avem o adresă ? - Miami, Boca West, strada King, nr. 11.
Faceți loc.
- Ce faci ? - Încerc să prind autobuzul.
Haide.
Ce faci, șoferule ? Nu ești așa de bun pe apă, nu ?
Oprește-te.
- OK. - Spune-mi despre cabinetul medical.
- Ce cabinet medical ? - Unde ai încercat să bagi asta în puști.
Vrei să-mi spui ?
Știi ce ai făcut ?
Evident ceva nu tocmai bun sănătății tale. E tot ceea ce trebuie să știu.
Să ai o viață bună - ce a mai rămas din ea.
- Avanpost către bază. Banii sunt încă aici. - Mersi.
Nu au luat răscumpărarea.
- Nu-ți face griji. - Dacă nu e doar o răpire ?
- Am lucrat la multe cazuri de răpire. - Dacă nu o ridică, nu îmi primesc fiul.
Nu complica lucrurile mai mult decât sunt.
Nu complic lucrurile. E din cauza slujbei tale.
- Ce legătură are slujbă mea cu asta ? - Totul.
Suntem ținte din cauză că tu ai devenit celebru.
Orice ați crede, singurul care încearcă să-l găsească pe Jack este Frank.
- Șoferul ? - Ai vorbit cu Frank Martin ?
- De ce dracu' ai vorbit cu el ? - E ultimul care l-a văzut pe Jack viu.
Am găsit băiatul.
FLORI PROASPETE
S-a stricat robotul.
Adu altul.
- Cât mai durează ? - Ne mișcăm cât putem de repede.
- Poate să se sufoce, acolo. - Stați calmă.
- E fiul meu. - Lasă-i să lucreze.
- Stai așa fără să faci nimic ? - Sunt experți.
Toată lumea e expertă. M-am săturat de voi toți.
Ești bine ?
Gata, micuțule.
Respiră. Hai, respiră.
- Ești diavolul. - Aș vrea eu.
- La naiba. Dimitri, m-ai speriat de moarte. - Unde e Sonovitch ?
- În cameră. - Trebuie să vorbesc cu el.
Stai jos. Ascultă la Panasonic. E muzică rap, e bună.
- Ce a fost asta ? - Nu știu.
Drace.
- Ce faci ? - Îmi trebuie antidotul.
Șoferul, mi-a injectat virusul. Uite.
- De unde a avut virusul ? - Seringa din cabinetul doctorului.
Te rog, îmi trebuie antidotul. Sunt bolnav.
Calmează-te. Nu ești bolnav. Ai 4 ore până când virusul devine activ.
Știi asta. Ai lucrat la crearea lui.
- Deschide frigiderul. - Ascultă-mă...
Deschide frigiderul. Deschide frigiderul.
Da. Asigurare. Câte ai ?
Două doze. Suficient pentru mine și Tipov.
Asigurarea lui Tipov a fost anulată. Una e pentru mine.
Și o vreau acum. Haide.
Hai. Să o facem.
- Mai bine nu. - Cine ești ?
- E destul pentru doi. - Nu ai nevoie.
- Dar m-ai injectat. - Cu apă.
- Nu sunt bolnav. - Nu ești bolnav.
Apă.
Ticălosule.
Bun. Problema e rezolvată. Câte o doză pentru noi.
- Nu sunt pentru noi. - Câte una pentru tine și copil. Emoționant.
Încep să îmi pierd răbdarea.
- Spune-mi despre virus. - Ce vrei să știi ?
Tot. Ce este ?
Ser dublu polimorf recombinat afectează sistemul imunitar.
Copilul va muri. Toți care îi inhalează respirația vor muri și apoi e gata.
- Cum adică, "Se termină ?" - Virusul moare după 24 de ore.
Mersi de lecție. Acum dă-mi fiolele.
Chiar vrei să te joci de-a eroul, nu ? Să vedem dacă poți să zbori.
- Ești bine ? - Da.
Nu aveți de ce să vă îngrijorați. E doar o infecție virală combinată cu stres.
Va trece într-o zi sau două. I-am dat ceva să-l ajute să doarmă.
- Sunați dacă se întâmplă ceva. - Mulțumim, doctore.
Știi, toate astea...
ei bine, m-au făcut să realizez cât de prost am fost.
Cu Jack
și cu tine.
- Te simți bine ? - Dle Billings, întârziem.
Ies imediat. Vreau să vin după conferință,
să văd ce face Jack.
Să văd ce faci tu.
Bine. Ne vedem curând.
Ei sunt aici dacă ai nevoie de ei.
- Vă simțiți bine, doamnă ? - Sunt bine.
Sunt eu.
- Sunteți OK ? - Du-te în dormitor.
Bună, Susan. Ce faci ?
Sunt singură. Unde ești ?
Întoarce-te.
Ai greșit. A fost o răpire. Jack e bine.
Jack a fost infectat cu un virus. Oricine intră în contact cu el, moare.
Despre ce vorbești ?
- Îmi spui că fiul meu va muri ? - Nu, nu va muri.
Odată incubat, virusul devine aerogen, cine îl inspiră se infectează.
Fiul tău e o armă. Tatăl lui este ținta.
- De ce ? - Conferința. E singurul răspuns logic.
Toate departamentele anti-drog vor fi acolo.
Soțul tău respiră, cei din cameră mor.
Trebuie să ai încredere în mine.
Poți să ajungi la el ?
- Ce vrei să faci ? - Să găsesc vinovatul.
Mai are antidot. Pentru tine și pentru ceilalți.
Acum și pentru tine.
Avem un musafir.
- Arzi toată. - Sunt bine.
Trebuie să pleci. Du-te.
Nu mișca.
- Guvernatorul e aici ? - Toată lumea e.
Delegați din toată lumea.
- Mă scuzați. - Nu te poți duce la conferință.
- E totul în regulă ? - ... o să le dai un virus mortal...
- Nu te aud. Sunt înăuntru. - Suntem amândoi infectați.
- Vor să-i infecteze pe toți de acolo. - Va trebui să te sun mai târziu.
Vă simțiți bine ?
- Sunt bine. Haideți, să mergem. - Sunteți sigur ?
Încă mai ești oaspetele guvernului ?
Mi-au oferit cazare de cinci stele. Nu-mi spune - ai nevoie de ajutorul meu.
Ești lângă computer ?
Îl folosesc că pernă. Deci, cum vrei să începem ?
- Nu știu. Nu am nimic. - Tipul meu preferat de investigație.
Să vedem.
Vreau să folosesc acest prilej pentru a vi-l prezenta...
Respiră. Așa, respiră, amice.
Odată ce dispar acești ticăloși
și înțelegerile lor vor fi terminate, știi ce problemă rămâne ?
- Ce ? - Număratul banilor.
Abia aștept.
Gianni Chellini.
Își oferă serviciile celor care vor să cauzeze probleme, gen Brigada Roșie.
Cineva a accesat baza de date la etajul 15.
Ăla e Gonzalez. Dar e în vacanță.
A orchestrat luarea de ostatici a miniștrilor OPEC de la Geneva.
Aia dă treabă bună.
- Dă-mi adresa. - Miami, East Highland,
Pelican Drive, numărul 26900.
- Am găsit mașina. - Ești un polițist meseriaș.
Mersi de compliment. Acum, mă duc la culcare.
Sau poate că nu.
- Cretinule. Dă-te la o parte. - Fă-mi loc.
Îți arăt eu ție.
- Iubire. Te simți mai bine ? - Un picuț.
Încearcă să dormi.
Mamă, te simți bine ?
Sunteți în regulă ?
Fă-o.
- Ce faci ? - Știi, m-am tot gândit azi-noapte.
Cum să transportăm antidotul în siguranță ?
Avem nevoie de ceva care nu poate fi spart sau furat.
Ceva cu adevărat sigur. Eu.
Impresionant. Îmbracă-te.
Opriți-l.
- Ei sunt prietenii tăi ? - Încă nu.
- Unde s-au dus ? - În garaj.
- Nu mai am muniție. - Nici eu.
- La fel. - Unde sunt încărcătoarele ?
În garaj.
Verificați casa. Mișcați-vă.
Pe el.
- Ce vrei să fac ? - Lasă contorul să meargă.
Pa. Nu-ți face griji, iubito. Ești în siguranță acum.
Ești așa frumoasă. Îmi aduci aminte de iapa mea galbenă.
Nu mișca.
- Domnule șofer. - Am să-ți zbor creierii.
Nu vrei să se scurgă antidotul tău prin podea, nu ?
Nu, după ce ai muncit atât să îl obții.
Uită-te bine.
Eu sunt leacul bolii tale. Eu sunt singura ta salvare.
Eu sunt antidotul.
Sunt impresionat. Nu ți-am apreciat adevărată valoare.
- Un simplu șofer nu-și dădea seama. - Încă nu mi-am dat seama.
Poate te ajut eu. Ce ți-e neclar ?
Tu. De ce ?
Asta e ușor. E pur și simplu o afacere. Lucrez pentru cine oferă cel mai mult.
Aici, cel mai mult a oferit cartelul columbian de cocaină
care vroia să scape de politicienii ăștia cicălitori.
Crezi că își ameliorează situația omorând politicienii ?
Asta nu e problema mea. Am fost angajat să fac o treabă.
Mi-am făcut treaba, ca tine. Doar că salariul meu e mai bun ca al tău.
La fel ca și părul și costumul meu.
Lola.
Acum, mă scuzați, am un avion de prins.
Omoară-l.
- Să nu cumva să clipești. - Ție ce-ți iese ?
Plăcerea...
de a te omorî.
Transmitem live de pe autostrada Key Biscayne
unde cel puțin 10 mașini de poliție urmăresc o camionetă roșie furată.
Ce nebunie. Jim, filmezi asta ?
Mai este o mașină care le depășește pe cele de poliție, care parcă ar sta pe loc.
- Nemernicul ăsta știe să conducă. - Da, știe.
Avem aprobare de decolare.
Relaxează-te, îți urez zbor plăcut și ajungem în Columbia cât ai bate din palme.
Am probleme cu trenul de aterizare. Voi ateriza.
- Putem zbura cu problema ? - Teoretic, da.
Atunci aterizezi când ajungem în Columbia.
Mergi să vezi dacă îl poți ridica manual.
Îmi pare rău de inconveniență. Nu aveți de ce vă face griji.
Îmi pare rău, zborul a fost anulat.
Îmi pare rău să te informez că tu vei fi anulat.
Ia loc.
Relaxează-te.
Bea ceva. Hai să ne cunoaștem.
Cred că știu tot ce trebuie să știu.
Drace.
Pentru cinci puncte. Ce are ochi dar nu și urechi, piele dar nu și păr,
e alb pe dinăuntru și maro pe afară ?
- Mama ? - Un vierme ?
- Greșit. Tata ? - O omidă.
- Greșit. - Un cartof.
- Pot să vă ajut cu ceva ? - Tocmai plecam.
- O nucă de cocos. - Greșit.
- Un șarpe. - Greșit.
- O alună. - Nu.
- Un hot dog. - Greșit.
- Ai fost rapid. - Da.
- Nu am vrut să pierzi avionul. - Foarte grijuliu din partea ta.
Ia uite, omule.
Nu o să-ți vină să crezi ce mi s-a întâmplat aseară.
Am ceva pentru tine. Din moment ce nu ai ajuns la plajă.
Apa-i apă, nisipu-i nisip. Aici, sau acolo, e la fel.
Zborul de Paris, 069.
Mulțumesc. A fost o vacanță interesantă.
- Mai mult de atât nici că se poate ! - Da.
- La revedere. - La revedere, amice. Să ai un zbor plăcut.
Mă îndoiesc. Au anunțat vânt din față.
Presupun că nu le putem avea pe toate, nu ?
Nu, nu putem.
Caut un curier.
Te ascult.
Dvdrip by okota_99 sync © 11.04.2020